Александър Пушкин
Елегия

Превод от руски: Стоян Бакърджиев, —

chitanka.info

Елегия[0]

Щастлив е, който във страстта

без страх самичък си признава,

когото тайно ориста

с надежда плаха приласкава,

когото лунен лъч мъглив

отвежда в среднощ сладострастна

и му отваря ключ правдив

вратата на жена прекрасна.

В живота си и в тоя свят

съм чужд на тайната наслада.

Надеждата умря без цвят,

цветът на дните ми опада.

Ще мине тъжно младостта —

ще дойде старостта тогава.

Мен ме забрави любовта,

но аз дали ще я забравя?

[0] Приживе на Пушкин не е печатано. ↑

Заслуги

Имате удоволствието да четете тази книга благодарение на Моята библиотека и нейните всеотдайни помощници.

http://chitanka.info

Вие също можете да помогнете за обогатяването на Моята библиотека. Посетете работното ателие, за да научите повече.